Nuo senų laikų...
pasakotojai apžavėdavo klausytojus savo žodžiais.
Bet yra ir retesnių dovanų:
Esama tokių, kurie garsiai skaitydami...
...gali prikelti gyvenimui personažus.
Iš knygų į mūsų pasaulį.
- Eiki miegoti. Eiki miegoti, vaikeli.
- Gal tai suveiks. Leisk man jai paskaityti. - Ji dar per jauna.
- Ne.
Kodėl nenori paskaityti man?
"Seniai seniai, buvo meili maža mergaitė,...
...kurią sutikę , įsimylėdavo kievienas,...
...bet ypatingai močiutė, kuri jai atiduotų viską.
Kai tik ji davė jai mažą raudono aksomo kepuraitę."
Kas tai buvo?
Ką?
Aš nežinau. Nieko.
"Raudonas aksomas jai taip tiko,...
kad ji nuolatos devėjo tik tai.
Taigi ji buvo pavadinta Raudonkepuraite."
Dauguma Sidabraliežuvių, kaip jie yra žinomi...
... pageidauja savo sugebėjimus laikyti pasalptyje.
Bet kai kurie net nežino, kad jie turi dovaną...
iki kol būna per vėlu.
Ar tai teisingas kelias? Kitas posūkis - keirėje.
Ar tu įsitikinęs? Nes aš manau, kad mes jau pravažiavome.
Kas vairuotojas?
Kas navigatorius?
- Ar aš kada buvau suklaidinusi mus?
Ne
O, žiūrėk.Kas ten?
Tėti, posūkis! Suk į kairę.
Šios gatvės pabaigoje turėtų būti antikvarinė knygų parduotuvė...
... kairiojoje aikštės dalyje.
Puiku.
Beje, o kodėl mes čia atvažiavome ?
Kodėl mes ieškome kažkokių senų knygų,..
...vietoj to , kad eitume į naują knygyną, kuriame tikriausiai yra visko.
Koks geras knygrišys kaip aš būtų naujame knygyne?
- Aš myliu senas knygas. Marmurą imituojantys puslapiai... - Paskutiniai puslapiai, odinis įrišimas...
Tai mano vieta.
- Gal tu ją surasi čia, Mo. - Surasiu ką?
- Tą knygą, kurios tu visada ieškojai.
- Aš neiškau kažkokios vienos knygos. - Ar tu nemanai , kad aš pastebėjau?
- Tu niekada nepalieki knygyno, kol neiššniukštinėji kiekvienos lentynos.
- Argi ? - Ne, tu visada išeini nusiminęs.
- Kartais tavo akys būna netgi raudonos.
- Tai dėl to, kad senos knygos dulkėtos.
Žiūrėk, Šnipė Harieta
- Aš einu į vidų. Ar tu nori eiti ?
- Paslaptingi Sodai! - Na, tu galėtum pasilikti ir čia.
- Neišverstas titras -
- Laba diena. Aš esu Mortimeris Folčartas.
- Įžimusis knygų daktaras.
- Na, jūs kaip tik laiku.
- Pažiūrėk į šią vargšę pacientę.
- Manai mes galime išgelbėti ją?
- Aš manau, kad viskas gerai. - Nuostabu.
- Jūs turite gana didelę kolekciją. - Taip.
- Jei norėtumete apsižvalgyti , būkite mano svečiu. - Ačiū.
Gerai, protingos akys.
Ką pasakytumetė, jie pavadintume jį Juoduoju Gražuoliuku?
- Neišverstas titras -
O, mano mielas vaike.
- Heidi, įsivaizduok.
Ožiaragio vyrai ieškojo Dulkiapirščio ne toje vietoje.
Lobių salos pietvakarių pabaiga.
Jis nebuvo palikęs kaimelio.
Jis net nemėgino.
Dulkiapirštis buvo Bastos namuose.
Kas tai? Besiartinantis kalva? Tai kažkokios rūšies pabaisa!
Dulkiapirštis.
Jam nepatinka kutenimas.
Ir tu turėtum būti atsargesnė.
Jo vardas Gvinas
Ir aš žinau - jis atrodo žavus...
...bet tu žinai, ką žmonės sako apie knygas ir viršelius.
O taip - aš žinau.
Aš taip pat žinau, ką jie sako apie kalbėjimasi su keistuoliais. Atleiskit.
Bet aš ne keistuolis, Mege.
Tu manęs neprisiminsi, mes buvome susitikę tik kartą, ir tu buvai gana maža.
Bet aš - ne keistuolis
- Sveikas Sidabraliežuvi.
- Aš ką tik kalbėjausi su tavo dukterimi.
Mege, eik ir palauk manęs mašinoje.
Viskas gerai, jis yra draugas.
- Tėti. - Tuojau pat!
Ekime kartu truputėli pasivaikščioti.
- Aš tavęs ieškojau.
- Aš lipau tau ant kulnų jau daugelį metų.
- Laukdamas tavęs ir norėdamas išsiaiškinti, ko tu ieškojai.
Pasakyk , ko tu nori.
Aš noriu ištaisyti tai , ką tu padarei prieš 9 metus.
Ir aš čia, kad atve įspėti, Ožiaragis žino kur tu esi apsistojęs.
Jo vyrai jau laukia tavęs ir tavo dukros beateinančių į namus.
- Jis nori, kad tu paskaitytum jam. - Na, kągi - jam nepasisekė.
Aš daugiau nebeskaitau garsiai
Jei jis suras tave, tu manai , kad tu tikrai turėsi išeitį?
- Aš galėčiau tau pagelbėti išlikti nepastebėtam, bet aš negelbėsiu.
- Negelbesiu, nebent tu prižadėsi išsiųsti mane namo. Aš čia pabuvojau per ilgai.
- Išsiųsk mane namo, Sidabraliežuvi.
- Pasakityk man. - Atsiprašau, bet aš negaliu tau padėti.
- Per daug pavojinga. Tai nekontroliuojama.
Jei man nepadėsi, aš susirasiu kas gali padėti.
- Tiesiog duok man knygą.
- Kokią knygą? Aš neturiu knygos.
- Tu neturi knygos? - Ne.
- Aš visur ieškojau. Aš neturiu jos.
- Kas krepšyje?
- Ar tu ją radai?
Argi nejuokinga? Keista, kokie yra gyvenimo posūkiai.
Žinai, gyvenime yra tokių dienų, kai tau tiesiog sekasi.
Bet ši diena nėra viena iš tų.
Tėti.
- Mege! - Kas vyksta?
- Aš juk tau sakiau pasilikti mašinoje! Bėk!
Sėsk į vidų.
Nagi. Užsivesk!
Stok! Aš bandau tau padėti!
- Ką tu darai? Palik tai! - Aš noriu pamatyti knygą!
- Tu neliesi tos knygos, supratai?
- Aš nesuprantu. Aš visiškai nesuprantu.
- Kas tai per knyga? Kodėl tas randuotas keistuolis jos nori?
- Kodėl jis pavadino tave Sidabraliežuviu? - Aš negaliu tau pasakyti.
- Tu privalai pasakyti. - Ne. Aš noriu tave apsaugoti.
- Taip pat ir tavo mamą.
Mano mamą? Kuo čia dėta mama?
Mege, prašau...
Aš bijau, Mo.
Mege, aš pasirūpinsiu tavim.
Aš visados rūpndavausi ir rūpinsiuos.
Tai nors pasakyk kur mes važiuojame.
Į Italiją.
Ten tu turi puikią tetą. Ši kelionė ten yra labai svarbi. Gerai?
Prašau, Mege. Daugiau neuždavinėk klausimų.
Tai ar ji, geroji teta, tokia jau draugiška?
Tu jai patiksi.
Prašau nebeskambinti tuo prakeiktu varpeliu.
Ji turi išugdytą skonį.
Tiesa.
Ko?
Eleonora.
Ir kokios gi problemos?
Man taip džiugu, kad tu pagaliau grįžai, Mortimeri.
Mano knygos labai jau blogoje būklėje.
Nesujaudink. Aš pasirūpinsiu jomis.
Vaike, nežaisk su savo maistu. Tu ne juk nebe maža.
Pažiūrėk į ją, ji jau taip išaugo.
Ji man taip primena savo motiną.
Net jei ji ir nekalba, jei išvis kalba. Kalbant apie ...
Mes iš jos nieko negirdėjome, jei tu turi tai omeny.
Na, nesvarbu.
Aš išaugau be mamos. Tai man nepadarė jokios žalos.
Na, mano motina tiesiog staiga vieną dieną išvyko į safarį ir niekada nebegrįžo.
Tikriausia visos moterys mūsų giminėje taip elgiasi, jos tiesiog ieško nuotykių.
Bet ne aš, aš mieliau lieku ten, kur esu.
Bet tavo mama...
Na ji norėjo tikrų įspūdžių.
Mama norėjo manęs.
- Tik vieną dieną ji be jokio paaiškinimo dingo.
- Ar taip tu vadini nuotykį? - Ne, tai yra apleidimas.
- Tiesiog nuostabu, Eleonora.
- Tu juk žinai, kad tai tiesa.
Mama mūsų neapleido.
- Ne. Ji neapleido.
- Tai kas iš tikrųjų jai nutiko?
- Aš jau nebe vaikas. Aš suaugau.
- Beveik.
- Manau, pakankamai, kad žinočiau visus man nutikusius dalykus.
- Ar nemanai, kad aš supratau, kodėl aš ne įprastoje mokykloje?
- Ir kodėl tu vis keliauji ir keliauji iš vienos vietos į kitą?
-Visą šį laiką tu ieškojai mamos.
Ir ta knygą, bet aš tiesiog nesuprantu kaip tie du dalykai...
Mege.
Tu turi kažką man pasakyti.
- Aš kaikada apie ją rašau. - Tikrai?
Taip. Aš kuriu istorijas apie...
Tu kuri istorijas? Mege, žinai aš nenoriu, kad tu tai darytum.
Bet aš privalau.
Aš jaučiu lyg žodžiai grąžina ją atgal .
Na , taip kurgi.
Parašytas žodis.
Tai galingas daiktas.
Tu privalai būti atsargus su juo.
Ar kada nors mes ją pamatysime?
Aš viliuosi, kad taip.
Aš viliuosi.
Nueik nuo tos vitrinos! Trys žingsnius atgal!
Taip, bet....
Ką tu darai? Tai ne vieta vaikams.
Aš maniau, kad tu mane aiškiai supratai. Nagi, lauk.
Atsiprašau, aš tik ieškojau knygos, kad galėčiau paskaityti.
Ar tai noesies antspaudai?
Ar tu bent numanai kiek vertas šis rankraštis?
Taip, žinau.
Taigi tu žinai?
Argi tai ne Persiškas?
Sprendžiu iš išvaizdos...
...rausvos, mėlynos ir auksinės spalvos
Gal 12 amžiaus arba panašiai tiek.
Dieve mano, kokia žiniuonytė.
Jis nuostabus
Taip, tikrai. Bet aš žaviuosi viskuo, kas yra Persiška.
- Taigi tu buvai Persijoje? - Taip - šimtus kartų.
Ir Sanktpeterburge, ir Paryžiuje, ir Viduržemyje, ir tolimose planetose, ir Šangriloje.
Ir aš visąlaik buvau šiame kambaryje.
Knygos yra nuotykis. Jose aprašomos žmogžudystės, chaosas ir aistra
Jos pamilsta visus, kas tik atidaro jas.
Jei aš prižadėsiu nieko čia neliesti...
.. ar galėčiau čia prisėsti ir tiesiog kurį laiką paskaityti.
Ten buvo vieta, kur susirangiusi ji skaitydavo knygas.
JI?
Tavo mama.
Čia tavo tėvas skaitydavo jai.
Ši buvo jos.
Jei aš rasiu nors ką nors ne taip, kaip turi būti, aš užrakinsiu šį kambarį...
...ir tu niekada nepamatysi jos turinio, tai aš galiu tau prižadėti.
- Neišverstas titras -
Tuomet Dorianas Grėjus truputėli atidarė duris.
Kai jis tai padarė...
Sudie...
Įkalintas viduje...
Keršto troškimas...
Aš bandžiau įspėti tave.
Tu nepasinaudojai proga, kad pagelbėti man.
Tu teturėjai man perskaityti . Tu tikriausiai turėjai knygą.
Bet tu buvai priverstas bėgti.
Todėl aš kreipiausi į Ožiaragį.
- Ką? - Jis pažadėjo man padėti.
Ką tu pridirbai?
- Neišverstas titras -
Mege!
Lauke vyrai! Jie bando įsilaužti į šiuos namus.
Mege!
Mo, saugokis!
Mortimeri, mano knygos!
Sveikas, Sidabraliežuvi.
- Basta? - Ar tu manęs ilgėjaisi?
- Stok!
Jūs neraliuoti niekšai! Laikykit jį!
Jūs naikinate šedevrus!
Šedevrai ,jūs neišprusę kvailiai.
Gana! Aš priesiekiu, nužudysiu jus visus!
Aš žinau ,kad galėčiau! Tereiktų tik kelių žodžių!
Mums nereikės nerimauti, jei tau išpjausim liežuvį.
Ar tu prisimeni mano iššaukiamuosius žodžius?
Viens, du , trys!
Jei tai nesuveiks...
...kągi, visada yra duktė.
- Šalin nuo manęs! - Niekas nebus sužeistas.
Dieve, ugnis. Ugnis!
Argi mes nesusitarėme? Argi nesusitarėme?
- Taip, taip - mes susitarėm. Susitarėm.
Čia klajoja blogos dvasios.
Tėti!
Taip, nutempkite juos į mašiną.
- Jūs jų negausit. - Ožiaragio įsakymai.
- Mes reilausim nedidelės išpirkos...
- kad tėvelis mums paskaitytų.
- Mege!
- Neįtrauk mano dukters į šį lūną. Dėl Dievo meilės, ji dar vaikas.
- Ne.Ne! - Kas tai?
- Ne. - Tai vienintelė mano viltis surasti žmoną.
- Tai mano vienintelė vilts grįžti namo! - Ne!
- Kas tai? Kada gi tu man pasakysi kas dedasi?
- Ar tėvas niekada nėra skaitęs tau, Mege, nakčiai?
- Tu tikriausia nori paklausti jo paties. - Atiduok man ją.
- Aš paimsiu ją!
Ne!
Mano knygos! Ne!
Eik! Paskubėk.
Mano knygos!
- Neišverstas titras -
Nagi!
Mege.
Kur mes?
Jie jau atvažiuoja.
Jie atvažiuoja!
Kaip miela.
- Po jūsų.
Lipkit, lipkit!
Kokie jie šiurkštūs!
Judinkites!
- Neišverstas titras -
Jis skamba!
Skraidančios beždžionės.
- Kas tai per vieta? - Aš nežinau.
Sveiki atvykę į mūsų kuklų užkampį.
- Mėgaukites. - Nagi!
- Ne, aš neketinu dalintis savo guoliu su šiais padarais.
Nagi, eikit!
- Tu taip pat!
- Ką mes čia darome, Mortimeri?
- Neišverstas titras -
Iš kur visi šie monstrai?
Knygos
Jie iš knygų.
Apie ką tu kalbi?
Mortimeri, kalbėk aiškiau arba prisiekiu atimsiu tavo testamento dalį.
Iš knygų? Ką turi omeny?
Eikš čionai.
Mege...
...tai istorija, kurios tu taip laukei.
Eleonora, jūs buvote knygų mugėje...
..ir mes prižiūrėjom tavo namus. Aš, Mege ir Megės mama.
Tą naktį buvome bibliotekoje...
...taigi aš atsiverčiau knygos kopiją, kurią ką tik nusipirkau.
Rašalo širdis.
Tai buvo gera knyga. Pilna nuotykių ir magijos...
...ir pabaisos vardu Šešėlis. Baisu.
Aš perskaičiau keletą skyrių ir nieko nenutiko.
Tuomet jie atsirado iš niekur...
...iš viduramžių pasaulio knygoje. Pirmiausia tai buvo Ožiaragis...
...galvažudys, dirbantis žiauriam kunigaikščiui.
Vėliau Basta.
Ir Dulkiapirštis...
...klajojantis žonglierius ugnimi, turintis magiškų galių.
Mano balsas juos ištraukė.
Tavo balsas juos ištraukė iš knygų?
Ir jos mama buvo įtraukta.
Štai kaip viskas veikia.
Dulkiapirštis tą naktį išgelbėjo mus nuo Ožiaragio.
Tik tada aš supratau...
Rasa, tavo mama...
...jos nebeliko.
Jie atvyko iš knygos ir ji pateko į knygą.
Resa!
Ir tai, Mege, buvo paskutinis kartas, kai aš tau skaičiau.
-Naktis, kai mes netekom tavo mamos.
Ji pateko į knygą.
Del Dievo meilės, Mortimeri!
Visus tuos metus, tu mane privertei galvoto apie patį blogiausią, kas galėjo nutikti Resai!
- Kodėl tu mums nepapasakojai? - O ar jūs būtumėte patikėjusios?
Tu nori išskaityti mamą iš knygos.
Štai kodėl tu visus tuos metus taip ieškojai Rašalo širdies.
Turi galvoje, kad ji gyva.
Tu sakai, kad ji įkalinta knygoje. Iš kur tu tai žinai?
Kas sakė ,kad ji ten? Bet jei ji ir ten....
...kaip ji galėjo išgyventi devynerius metus, jei ten yra tokių pat monstrų kaip šie.
Arba blogiau.
Iš kur tau žinoti, kur ji yra; ar ji dar gyva?
Iš kur tu žinai?
- Tai kaip iliustracijos iš knygų. - Gana baisu.
Tai bjauru. Žmogus visai neturi skonio.
Klausyk, gal baik mane stumdyti!
Mege, tiesiog apsimesk, kad tu esi knygoje. Jose vaikams visada pavyksta pabėgti.
Ne, jiems nepavyksta.
Ar prisimeni Degtukų pardavėją?
Jie rado ją mirtinai sušalusią alėjoje.
Judinkitės
- Neišverstas titras -
Įeikite.
Prisėskite.
Ožiaragis.
Aš sakiau to nebedaryti !
Prašau.
Tu susenai.
Tu turi pilį.
- Tikrai, turiu. - Ir kirpėją.
Miela pilis privačioje šalies dalyje...
..toli nuo smalsių akių.
Ar nemanai, kad aš prisitaikiau prie tavo pasaulio?
Ji tikriausiai tavo duktė. Tiek dar gyvenimo priešaky.
O tu, deje, esi senas kelmas.
Tu sukeli pasibjaurėjimą ir neprakalbėjusi.
Tu sukurtas pašlemėkas!
Jūsų blogis derinasi su jūsų kvailumu.
Aš nežinau kaip yra tose jūsų trečiarūšese novelėse...
...bet iš kur aš esu kilęs, niekas nesiveržia į bibliotekas, kad paskaityti!
Mano visas darbas sunaikintas kažkokios neišprususios, niekšiškos grupės banditų.
Aš neturiu kantrybės klausyti senos bobos pliauškalų.
Tu pažįsti mano skaitytoją.
Dariau, parodyk mūsų svečiams ką aš esu sugalvojęs.
Skaityk tai.
Bet jūs sakėte...
...man nebereikia skaityti, kai tik jis atsirado čia.
Na, tada aš pamelavau.
- Neišverstas titras -
Skaityk knygą.
"Rapunzelė turėjo nuostabius ilgus plaukus.
Jie buvo kaip aukso gijos.
Ir kai tik ji išgirdo..."
- Neišverstas titras -
Padėkit!Ne!
Padėkite!
- Neišverstas titras -
Matai?
Pažiūrėk į rašmenis ant jos veido. Ji buvo išskaityta tik dalinai.
- Nuveskite ją į požemį. - Ne!
- Ir nukirpkite jai plaukus. - Ne!
Aš neketinu garsiai skaityti, jei tu to tikiesi.
- Tik ne su jais. - Prašau, atveskite čia mergaitę.
Pasiimk savo...
Štai kaip viskas bus : Tu darysi viską taip, kaip aš tau pasakysiu...
... arba aš nužudysiu senąją moteriškę ir užrakinsiu tavo dukterį amžiams. Ar viskas aišku?
Puiku. Tuomet gal pradėkime?
Tai puiki knyga, pilna turtuolių.
Išskaityti lobius?
Kol kas. Kažkas juk turi mokėti už remontus, o visi vietiniai jau buvo apšvarinti.
Aš įspėju tave. Aš nekontroliuoju to kas įeina ir kas išeina.
Aš neturiu supratimo kas greit gali įvykti.
Manau, tai bus gana linksma. Padarom mažytę sumaištį.
"Kazimas žvilgtelėjo į lobius oloje.
Aukso ir sidabro kalnai siekė pačias lubas.
Krūva šilko ir maišai brangakmenių.
Kazimas pasiėmė tiek lobių, kiek galėjo panešti...
...tik išėjimo vartai jau buvo aklinai užverti.
Ir ,brangus Alachai, ...
...jis užmiršo slaptažodį.
Jis pravirko, 'Atsidaryk, miežiai!'
Bet vartai nepakrutėjo. Kazimas išvardino visas grūdų rūšis, kuris tik žinojo.
'Atsidaryk grikiai!' 'Atsidaryk soros!'
Bet vartai vistiek nepajudėjo.
Tuomet pasigirdo vis garsėjantys kanopų tauškėjimai.
- Neišverstas titras -
Smėlis.
"Kazimas ieškojo , kur galėtų pasislėpti, bet suklupo, į visas puses pažerdamas monetas.
Tuomet pasigirdo duslus 'Sezamai, atsidaryk!'
Ir atsivėrė įėjimas į olą...
...atverdamas pačius nuožmiausius...
...banditus."
Ką?
Matai?
Taip! Taip!
Štai kaip tai daroma!
- Neišverstas titras -
Žiūrėk! Ir ką aš sakiau?
Nuveskite šį vaikiną į arklidę ir sušerkite jį tiksinčiam krokodilui.
Bet jei jis atsirado, kas tada pranyko?
Padėkit.
Padėkite.
Dabar mano eilė.
Taip kaip tu žadėjai.
Tavo eilė?
Tu turi omeny tai?
Tai neįtikėtinai reta knyga. Mes juos sekėme ilgus metus
Aš negaliu tavės išsiųsti atgal. Aš nežinau kaip.
Išsiųsti mus atgal?
Kodėl mes kada nors norėtumeme grįžti...
...kai tavo pasaulis toks paslaugus?
Su telefonais ir ginklais ir...
Kaip vadinasi tas lipnus daiktas?
- Lipni juosta. - Taip, lipni juosta.
Aš mėgstu lipnią juostą.
Be to, kas aš buvau Rašalo širdyje?
Žalčiagalvio pakalikas.
Gyvenantis miške kartu su visais tais monstrais.
Bet pažiūrėk į mane dabar.
Aš turiu pilį.
Aš niekados negrįšiu. Niekas iš mūsų negrįš.
Kad tai užtrikrinti, aš padarysiu tai, ką aš visados ir darau...
...kai kažkas gauna šios nuobodžios knygos kopiją.
Tu pažadėjai mane išsiųsti namo.
Taip, žinau. Aš sumelavau.
Noriu pasakyti, aš melagis. Meluoju visada. Melas, melas, melas.
Po tiek metų, manyčiau, kad jis jau sugebėjo prisitaikyti.
- Ne! - Ne!
- Išmikit! Išimkit ją!
Ne!
Tikriausia tu taip darai kiekvieną kartą. Atvirai sakant, tai beviltiška.
Nedrįsk!
Dabar geriau sulaikyk savo ugnis.
Kitaip aš būsiu priverstas atšaukti mūsų Žongliruotojo Naktį.
Žinai kiek aš laiko ieškojau jos. Užrakinkite juos.
Ei, Dariau. Nepamiršk pamaitinti krokodilo.
Dėl Dievo meilės!
Ne, ne , ne. Jis nenorėjo to.
Jis tik alkanas. Tai ne jo kaltė.
Jis Minotauras.
Jis vargiai vaikšto, dėka Dariaus skitymo įgūdžių.
Daugelis yra mirę nuo šio padaro.
Mes atėjome pusiau išskaityti - ištatuiruotais veidas. Pažiūrėk į mano akį.
Jei manai, kad tai blogai, pažiūrėki į mano nosies būklę.
- Šlykštu. - Taip...Gerai.
Taigi tu įsivazduoji kaip mes džiūgaujame, kad tu esi čia.
Pamaloninti. Nes dabar mes turime tą, kuris tikrai moka skaityti.
Aš susižeidžiau.
Vėl.
Aš nesuprantu to.
Rašalo širdyje mano rankos niekada neapdegdavo.
Bet čia...!
Ugnis neturi humoro jausmo.
Tu vėl mėgini pabėgti?
Resa...
...pasiduok.
Mes niekur nevyksime.
Vieną kartą...
...aš laikiau Rašalo širdį savo rankose.
Bet dabar ji pelenuose.
Ir aš tikriausia niekada nebepateksiu į namus.
Bet tu...
..tu vis dar turi vilties.
Kai Darius išskaitė tave iš Rašalo širdies, jis paliko tavo balsą knygoje.
Bet jei tik galėtum kalbėti...
...ar pasakytum savo istoriją?
Ar pasakytum?
Ne.
Ne, nepasakytum. Tai dėl to, kaip aš esu aprašytas?
Tu manai, kad aš esu silpnas ir apgaulingas.
Tai dar ne visas Aš.
Ne visas Aš.
Tai tik sapnas.
Tik sapnas. Tik sapnas.
Ar tau viskas gerai?
- Koks tavo vardas? - Mano vardas Faridas.
- Ar tu vienas iš 40 plėšikų? - Baik su manim kalbėti.
Ar nežinai ,kad kalbėjimas sapne nešą nelaimes? Kvaila mergiūkštė.
Tu kalbi sapnuose. Tu niekada nerasi kelio atgal.
- "Kvaila"?
Tu nesi vieninteis, kuris mano esąs sapne. Aš tik mėginau būti maloni.
Pradėk vėl murmėti ir pažiūrėk ar man tada rūpės.
Tai tik sapnas. Tik sapnas.
Eime namo.
Prašau, eime namo.
Labas rytas.
Ačiū.
Kaip aš galėsiu atsilyginti?
Resa, jei aš ir raščiau tau raktą, kur tu eitumei?
Tai tavo šeima?
Tai tavo vyras?
Tavo duktė?
Tu nuvykai į knygą, kai aš iš jos pasirodžiau.
Tu nuvykai į knygą...
...kai aš pasirodžiau...
...ir Darius vėl tave išskaitė.
Gvinas.
Aš tave išvaduosių iš šitų grandinių ir tada tu keliausi namo.
- Neišverstas titras -
Susitiksim prie arklidžių.
- Neišverstas titras -
Aš dar niekada nebuvau taip pasikliaunantis savo jėgomis.
Aš žinau, kad aš galiu ištraukti Resą iš knygos.
Ir galbūt išsiųsti Ožiaragį atgal.
Mes tik turime surasti knygos kopiją.
Tu užtrukai tik devynis metus, kad surastum paskutinę knygą.
Lažinuosi, kad autorius turi kopiją.
Jei jis gyvas, lažinuosi, kad jis turės.
Kažkas turėtų žinoti, kur jis gyvena.
Puiku. Dabar mes bandysime pabėgti iš čia?
Arba taip, arba būsime sušerti tam tiksinčiam krokodilui kitame narve.
Kažkas turi sustabdyti jį.
Prieš tau ką nors pasakant, aš esu čia, kad išsaugoti jus gyvus.
Po to ,kai tu mus vos nenumarinai?
Klausyk, tu nori savo žmonos taip, kaip aš noriu grįžti namo pas savo šeimą.
Tu galvoji, kad yra dar viena Rašalo širdies kopija. Suraskime ją kartu.
Ir ką tu sumanysi, kad mes galėtume pabėgti?
14 puslapis.
Galingoji audra?
Eime į pilį! Eime!
"Iš tolimosios šiaurės jie išgirdo tylų vėjo kauksmą.
..ir Dėdė Henris ir galėjo matyti...
... kaip prieš tai sūbiavusia ilga žole, artėjo audra.
'Štai artėja ciklonas. Ema, einu pasiimsiu atsargų."
Geri šuneliai.
"Staiga, Dėdė Henris sustojo."
Bėkite iš aikštės!
"Jis bėgo per tvartą, kur buvo laikomiarkliai bei karvės.
Teta Ema metė darbą ir priėjo prie durų.
Vieno žvilgsnio užteko tam, kad suprastų, koks artinasi pavojus.
'Dorote, greičiau!Bėk į rūsį!"
Štai kur ji! Nagi!
"atsitiko keistas dalykas.
Namas apsisuko du ar tris kartus ir lėtai kilo į viršų.
Dorotė jautėsi lyg kiltų balionu."
Tai turėtų suveikti!
Bėgam iš čia!
Veikiausia išsibėgiojo!
Padėkit man!
Eime čia! Eime.
Nagi! Tiesiai!
- Nagi! Sugaukit juos!
Nagi, kelkis!
Tu buvai tesus!
Mo!
Gvin! - Mege!
Mege!
Žiūrėkit!Laikykitės!
Nejudėkit!
Atsargiai!
Dulkiapiršti!
Kur tu eini?
Nepalik manęs!
Kaliniai!
Jie bėga!
Bėgam!
Paskubėkit, lįskit vidun! Bėkit, bėkit!
Lįskit į vidų!
Trauk raktus, paskubėk! Imk visus raktus!
Kuris? Tas su devynetu!
Palauk palauk ,palauk, Gvin!
Nagi, Gvin!
Nagi! Gerai, važiuok!
Laikykitės!
Atsargiai!
- Neišverstas titras -
Vis dar manai, kad sapnuoji?
Na, kas dar galėtų būti?
Mes skrendam.
Ar tai naktis skrenda už mūsų?
Jis gyvena Alasyje.
Kuriuo tai keliu?
Į Pietus. Pietus?
Ar negalėtum tiksliau?
Panašu į kupranugarį, ar ne?
Faridai.
Koks chuliganas.
Faridai, štai tau drabužiai. Kitaip tu mirtinai sušalsi.
Matyt tai ir yra ta vieta.
Vyras žuvies parduotuvėje sakė, kad jis gyvena netoli aikštės.
Gerai. Puiku.
Aš neinu.
Ką nori pasakyti? Tu privalai eiti, kitaip jis manimi nepatikės.
Aš nežinau. Tu puikiai moki įkalbėti.
Ką? - Tu išskaitei mane iš knygos.
Knyga yra čia pat, kartu mes suprantame...
Tu bijai.
Tu niekada neskatei Rašalo širdies?
Ką ten skaityti?
Aš gyvenau ten. Išskyrus pabaigoje, aš neturiu nori tam.
Tai kodėlgi?
Ar tu žinai knygos pabaigą , Mege?
Ne. Ir aš įtariu, jog nenorėtum sužinoti.
Tai tas pats, kaip atskeisti paskutinio puslapio paslaptį.
- Ar tada būtų įdomu? - Manau. kad aš žinau savo istorijos pabaigą.
- Aš vykstu namo.
Kodėl?
Atsiprašau. Tiesiog man viskas per daug tikra.
Aš labiau renkuosi istoriją , kur viskas yra tvarkinga kaip ir turėtų būti.
Ne, aš turiu grįžti pas savo vargšes, nuskriaustas knygas.
Aš noriu jas sutaisyti, tvarkingai sudėlioti.
- Aš tai padarysiu. Leisk man... - Štai tau pinigai.
Supranti, aš jau nusipirkau bilietus.
Sudie.
Sėkmės.
- Eleonora.... - Leisk jai eiti.
Neperšalkite.
Tada, iki.
Štai. Tai turėtų būti tas.
Štai taip.
Ką?
- Signoras Fenoglis? - Taip?
- Pone, mano vardas Mortimeris Folčartas.
- Aš esu Mege. - Mano duktė.
- Aš taip pat noriu būti rašytoja. - Tikrai?
Taigi. Duokit man su kuo rašyti. Paskubėkit, aš kepu pyragą.
Tu gerai atrodai.
- Jei norit autografo, duokit rašiklį. - O mes ir nenorim.
- Nenorite augrafo? - Ne.
Tai kokias reikalais atėjot pas mane?
Na...
Dulkiapirštis turgaus aikštėje, mes ką tik pabėgome iš Ožiaragio kaimelio...
... ir jūs nepatikėsit ką Basta bandė padaryti.
Ka?
Eime namo.
Prašau, eikime namo.
Gera istorija, aš ją jums duosiu.
Sidabraliežuviai yra puiki koncepcija. Norėčiau, kad taip būtų.
Per daug absurdiška suprasti tai, kaip rimtą pasakymą.
Aš žinau, kad mano kuriami veikėjai neįtikinamai realūs.Atrodytų taip ir išlįs iš knygos.
Bet tai tiesiog neįmanoma.
Būtent toks, kokį aš įsivaizdavau.
Toks jausmas lyg įpūstum gyvybę.
Palauk ,kur susiruošei? Jis nenori susitikti.
Žinoma, kad nori. Praktiškai - aš jo tėvas.
Na, kas tai buvo? Pabaigoje.
Tai vadainama Drakono kvėpavimas.
Ar gali mane išmokyti?
Aš įsitikinęs, kad tai būtų labai jaudinantis susitikimas su savo veikėju.
Bet mūsų atvykimo priežastis buvo surasti kelią...
...kaip jį įkelti atgal į knygą.
Tavo tėvas buvo davęs man idėją veikėjui sukurti.
Profesionalus vagis kuris vagia daiktus....
...taip kaip mėlynas kėkštas vagia blizgančius daiktus nuo palangės.
Aš nesiruošiu jų vogti.
Tu juos nugvelbei. Tu ketini laikyti juos nuo manęs.
Tai, mano drauge, yra vagystė.
Aš tik bandau susigrąžinti savo žmoną.
Dulkiaširdis.
- Taip puiku sutikti tave. - Ne,ne. Ne.
Randai nuostabūs. Tokie bjaurųs kaip aš ir įsivaizdavau.
Aš sakiau, kad jis bijo. Bet viliuosi, kad ne aš.
Jis bijo to, kas nutiks knygos pabaigoje.
Ką turi omeny? To , kad jis miršta?
Ne.
Aš suprantu. Aš atsiprašau. - Jis pabaigoje miršta?
Aš turėjau sukurti jaudinančią istoriją, tai mano darbas. Juk ne visada pabaiga turi būti laiminga.
Tarp kitko, gyvenimas taip pat.
Kaip tai nutiko?
Tu buvai nužudytas vieno iš Ožiaragio vyrų, kol bandei išgelbėti Gvinę.
Tai labai sujaudinanti mirties istorija. Aš net verkiau, rašydamas tai.
Tu mania man svarbu, ką tu rašei?
Tu nekontroliuoji mano likimo. Kitaip aš nebūčiau čia.
Aš tik kažkoks veikėjas tavo knygoje...
...ir tu...
...tu ne mano dievas.
Dabar paklausyk seni...
...ar turi savo knygos kopiją ar ne?
Nes aš jau norėčiau grįžti namo.
Problema ta, kad jos jau dešimtmečius niekas nespausdino.
Taip pat. originalas buvo gana mažas.
Tada sandėlyje buvo ugnis...
..ir leidėjai neteko savo verslo.
Tai truks amžinybę.
Baik. Nėra laiko kvailiojimams.
- Baik. - Tu toks surūgęs kaip ožkos šlapimas.
Ačiū. Ir aš nenoriu žinoti, iš kur tu tai žinai.
Apsidairyk. Šis sodas - rojus.
Jokių vergų. Jokių smėlio audrų.
- Jokių blusų. - Jokios ramybės ir tylumos.
Ne, tai tikrai ne ji.
Aš teturėjau kelias kopijas...
...bet prieš kelis metus jas paskolinau knygų parodai Ženevoje prieš kelis metus...
..ir jos buvo pavogtos.
Aš įtariu , kad tai buvo Ožiaragis.
Tuomet aš maniau, kad tai tiesiog nesekmė.
- Na štai! - Kas tai?
Originalus rankraštis. Tik pažiūrėk! Parašyta su spausdinimo mašinėle, ar įsivaizduoji?
Čiupkit.
Po ilgų metų, aš vis dar prisimenu veikėjus.
Vandens nimfos Neįžengiamame Miške.
Ir Umbros pilys...
...Juodasis Princas.
Motlis Folkas.
ir žinoma tu, Dulkiapiršti.
Taip pat ir blogiukai:
Žalčiagalvis, Ožiaragis ir Ugnies Kelėjai
Ir visų blogiausias - Šešėlis.
Turiu pasakyti,jog tai nuostabi knyga.
Atiduočia bet ką, kad tik galėčiau pats pasinerti į ją.
Tai pradėk, seni.
Aš turiu nuo 2009 iki 447 puslapio. Ką turi tu?
Aš turiu likusią dalį.
Gerai. Jos prireiks.
Dabar tu gali mane įskaityti atgal?
Na, aš pamėginsiu.Bet tik, kai aš išskaitysiu savo žmoną, ir jai bus viskas gerai.
Darysiu tik taip.
- Galime turėti problemų. - Apie ką tu kalbi?
Tu negali jos išskaityti.
Kodėl?
Nes ji ne knygoje.
Ko tu man nesakai? Aš ją esu matęs.
Iš tikrųjų, ji nebe knygoje.
- Ji... Kur?
Ji Ožiaragio kaimelyje. Darius ją išskaitė.
Ji gyva?
Mes ten buvome ir tu man nepasakei!
- Mums reikėjo knygos. - Mums nereikėjo knygos !
- Man reikėjo knygos!
Mano mama buvo ten ir tu nieko mums nepasakei?
Klausyk.... Kągi, nežiūrėk į mane taip....
... nes jei tavo tėtis būtų žinojęs tiesą, jis nebūtų padėjęs man...
..ir man reikėjo knygos.
- Savanaudis, prieštaringas, silpnas veikėjas. - Kaltink jį, jis sukūrėm mane tokį, koks esu.
- Aš nesutinku. - Pasakyk kaip man ją rasti!
Nesakysiu, nebent tu man sugražinsi atgal.
- Pasakyk kaip man rasti žmoną. - Aš taip pat ilgiuosi savo šeimos.
Tiek to.
Pažadėk
Aš pažadu.
Aš taip pat noriu padėti išgelbėti mamą.
- Pasiimk mane su savimi. - Tu žinai, kad aš negaliu to leisti.
Bet aš galiu padėti.
Tu padėsi likdama čia ir būdama saugi. Štai ką tu gali padaryti.
Tu nežinai, ką aš sugebu.
Aš taip pat.
Mege, gal...?
Gerai jau, nagi. Tu privalai likti čia.
- Labai ačiū.Pasirūpink Mege. - Būtinai.
-Taip pat ir Faridu. - Ką?
- Pasirūpink ir Faridu. - Žinoma.
Kodėl aš negaliu? Tai juk mano mašina.
Mieloji.
Tiesiog grąžink ją.
Būtinai.
Nuvertintas iki auklės. Tiesiog puiku.
Paskubėk, nespėsim į traukinį. Kiek laiko truks kelionė?
- Neilgai.Nagi.
Ar galiu sedėti prieš tave? Ir aš.
Aš atsisėsiu į vidurį.
- Neišverstas titras -
"Tai kątik nutiko," paprastai paskė Dorotė.
"Aš negalėjau padėti."
Tu neturi teisės...
"Jei tu nori panaudoti magiškas galias, kad išsiųsti mane namo...
...pirmiausia privalai man kai ką padaryti.
Padėk man ir aš padėsiu tau."
"Ką aš turiu daryti?" pasakė mergaitė.
"Nužudyk Baisiąją Vakarų Raganą."
- Neišverstas titras -
"Iš tolimos šiaurės jie išgirdo vos girdimą vėjo kauksmą...
...ir Dėdė Henris su Dorote galėjo matyti kaip prieš tai siūbavusia ilga žole...
...artinosi audra."
"Tai buvo Toto, kuris privertė Dorotę juoktis.
Jis buvo mažas juodas šuo ilgu šilkiniu kailiu...
...ir mažomis juodomis akimis , kurios linksmai mirkčiojo...
- ...šalia mažytės juokingos nosies.
Toto? Toto, nebijok.
Tu jau nebe Kanzase.
Toto
Toto, išlįsk iš ten.
Tu man pridarysi problemų.
- Neišverstas titras -
Tai aš. Atidaryk duris.
Minutėle.
Ir nė garselio. Girdi?
Aš atsiprašau, aš neturėjau kitos išeities.
Pažiūrėk - čia juk Basta.
Veikiausiai visi pakalikai susiėjo į vieną grupę.
Labutis, princese. Kur tavo tėvas?
Aš sakiau, kad jo nėra, bet jie manim nepatikėjo.
- Tu jiems pasakei? - Jis laikė peilį prie mano gerklės.
Argi tai ne siaubinga?
Pasakykit mums kur rasti Sidabraliežuvį. Arba aš jus nužudysiu.
Toto, ne!
Toto?
Dėl Dievo meilės!
Ji paveldėjo mamos dovaną.
Dar viena Sidabraliežuvė.
Senasis Ožiaragis bus pamalonintas.
Veskites juos abu.
Taigi, jei Darius išskaitys ją iš knygos...
Ne, ne, ne. Jai viskas gerai.
- Na, beveik. Ji... - Beveik?
Ji nebegali kalbėti.
- Ką? - Jis ją išskaitė praeitą pavasarį...
...ir ji nebekalba.
Bet neskaitant to, jai viskas gerai.
- Neišverstas titras -
- Sustok. - Kam?
- Tiesiog sustok. - Atrodo, kad tu kalbi su žebenkštimi.
Aš maniau, kad tu supratai, kad tu lieki su seniu.
Bet jis šlykštus.
Ne toks šlykštus kaip Ožiaragis.
Jis manęs nebijo. Aš išaugintas tarp žudikų ir vagių.
Na, jis turėtų bijoti tavęs.
- Aš turėčiau tave pasiųsti eiti atgal pėsčiomis. - Aš tik seskiu tave.
Sėskis.
Po visko, tu išmokysi mane Drakono kvėpavimo....
Tiesiog sėsk į mašiną.
Sveiki.Ar jūs čia pone Fenogli?
- Neišverstas titras -
Šie sargybiniai tik vaikšto aplink.
Mes jau turėtume eiti.
Kai tik mes pateksime prie undinės kambario...
...Resos kambarys bus dėšinėje, trečios durys, kai esime atgal.
Aš eisiu paskutinis. Jūs mane pridenksit.
Gerai, tai mūsųbūdas patekti vidun.
Klausykit, tai bus pavojinga, todėl jums reikės laikytis.
Reikia skubėti.
Po tavęs.
Gal pailsėsime truputį?
Ne, viskas gerai. Tiesiog nesustok ejęs.
- Vaikai. - Ne, man viskas gerai.
- Neišverstas titras -
Kas tai buvo? Kur?
Ten!
- Tenais! - Nudėk jį!
- Atveskit jį čionais. Ačiū
Jie ten už aikštės. Ne.
Nagi. Greičiau.
- Neišverstas titras -
- Paskubėkit! Bėkit! - Sulaikykite jį aikštėje!
- Neleiskit jam pabėgti!
Pažiūrėk. Pažiūrėk į tai. Pažiūrėk - Drakono kvėpavimas.
Manu, kad man išėjo. Štai, pačiupinėk mano ranką.
Jis ten per ilgai. Einu pažiūrėti ar jam nieko nenutiko.
Nagi. Mes jį surasime.
JIs negalėjo toli nubėgti.
- Šaunuolis. Ačiū. - Malonu girdėti.
Tik pažiūrėkit kas grįžo. Tai puiku.
Suspėjai kaip tik tavo egzekucijai.
Gerai.
Ožiaragio pilis kaip penkių žvagždučių viešbutis.
Akivaizdu, kad ne tau. TU būsi įkalintas rūsyje.
Bet kai kurie mūsų svečiai gauna kambarius su puikiu vaizdu.
Resa.
Atsiprašau.
Klausyk, tavo vyras čia.
Jis atėjo išgelbėti tavęs.
Šiuo keliu! Šiuo keliu!
Tenais!
Nagi!
Kas atsitiko?
Jie nori nužudyti Dulkiapirštį.
- Neišverstas titras -
Čia. - Jie nori nudyti jį, tai aš kaltas.
Ne, ne tu. Kas atsitiko?
Visos abecėles raidės.
Atrodo kaip mano knyga.
Tai tas pats kaip vaikščioti po savo vaizduotę.
Įdomu, ką Ožiaragis privers tave iškviesti.
Viliuosi, kad tai bus kažkas įdomaus.
Aš susijaudinau. O tu?
"Kokį plaustą, Džimai?' 'Mūsų senąjį plaustą.'
' Turi galvoje tas senas plaustas nebuvo sudužęs į gabalus?"
Aš įsitikinęs.
Tiesą sakant nežinau ką tas vargšas berniukas darys be savo plausto.
- Ne. - Aš jau pavargau nuo tavo kvailų išdaigų.
Pasakyk kur mano tėvas.
Aš nė neįsivaizduoju.
Kalbant atvirai, man nesvarbu, nes tu skaitai taip pat gerai kaip ir jis
Į ką tu vėpsai?
Tu toks kokį aš aprašiau.
Bailus banditas.
Kaip tu drįsti.
Jūs užmokėsite už savo purviną istoriją.
Tik karalius gali jį ištraukti.
Ar nepameni?
- Neišverstas titras -
Nedrįsk daugiau juoktis.
Išveskit tai. Aš noriu, kad tai būtų nužudytą kartu su visais kitais.
Šuo? Jūs norite nužudtyti šunį?
Mes dar pažiūrėsim kaip jūs esate pamilę savo kūrinius...
...kai Šešėlis nulups odą.
Tu negali jo iškviesti. Tu sudeginai paskutinę knygos kopiją. Aš mačiau.
Klysti.
Aš sau išsaugojai jos kopiją.
Argi aš ne pilnas staigmenų?
Aš juk negalėjau sudegnti jų visų.
Tik ne su mano draugužiu, įkalintu joje.
Jūs tikrai jį pamilsit.
Apie meilę - turėjau galvoje susigūšit iš baimės.
Suprantat, aš myliu šį pasaulį...
..ir aš ketinu parašyti savo vardą ant kiekvieno knygos puslapio.
Tu...
...ir Šešėlis man padėsit pasiekti tai.
Aš tau nieko neskaitysiu.
Nejaugi?
Leiskit parodyti jums, kas būna tiems, kas man nepaklūsta.
Ji buvo neklaužada.
Pavargusi nuo ekstremalų nuotykių.
Visada bandanti pabėgti.
Todėl aš dedu tam tašką.
- Mama.
Tai tu.
Mo yra čia. Mes pabėgsim. Mes visi pabėgsime.
Na...
... koks jaudinantis empatijos įvykis.
"Mama.'
Pažiūrėk į mane.
Taip, aš matau panašumą.
Ar tu vis dar manai, kad aš negaliu tavęs įtikinti skaityti?
Ne!Mama!Mama!
Prašau!Prašau!
- Neišverstas titras -
Ar jau per vėlu kažką pakeisti?
Pakeisti?
Manau galbūt, kad tu galėtum pridėti keletą naujų eilučių.Supranti ką turiu galvoje?
Aš nenoriu būti kažkokiu tai gražuoliuku arba panašiai.
Aš nežinau ar pastebėjot mano nosį.
Tavo nosis. Taip, žinoma.
Manai tu sugebėsi? Perrašyti dalykus, truputį pakeisti juos.
Nežinau. Puiki idėja.
Judinkis.
- Ką tu darai? Atstok. - Tu negali eiti kartu.
- Pas juos yra mano dukra. - Jie ją nužudys jei tu nieko nedarysi.
- Aš jos niekada neturėjau palikti vienos. - Mes turime likti nepastebėti.
Nėra nieko , ko reiktų bijoti. Tai tik seni karstai.
Jei čia yra kokių nors piktų dvasių, tai jie pyksta ne ant mūsų.
Princesei reikia pailsėti, kad vėliau galėtų gerai skaityti
Aš mačiau savo mamą. Ji įkalinta čia.
Žinau.
Ar nematei mano tėčio?
Mačiau, jam viskas gerai.
Ožiaragis gavo dar vieną knygos kopiją.
Jis mane privers išskaityti Šešėlį.
Aš turiu dovaną - kaip ir Mo.
Aš sugebėsiu.
Na, tu galėtum mane sugrąžinti atgal.
"Vieną mėnulio apšviestą naktį...
...Šešėlis kreipėsi į jį su panieka..."
Priversk jį nužudtyti Ožiaragį.
Tegul Šešėlis tai padaro.
Maistas mažajai princesei.
Ožiaragis nori ,kad tu šiąnakt būtumei stipri.
Tu turėtum pasilikti. Mes pasakojame istorijas apie vaiduoklius.
Tiesa. Tu juk nemėgsti jų?
Tuoj aš tau duosiu istorijų apie vaiduoklius, tu...!
Šalin nuo manęs!
Mano krepšelis.
Fortūna nuo tavęs nusisuko.
Atiduok atgal!
Kodėl neįeini ir nepasiėmi?
Ką tu darai?
Kažkas turi mus ištraukti ir nemanau, kad tai bus tas rašytojas.
Tu man tai atiduosi.
Būk atsargus.
Gal man nereikia atsisukusios Fortūnos.
Laikas baigti, ką pradėjome.
Šiems mirusio žmogaus kaulams stebint, aš tave prakeikiu.
Nesakyk taip. Atsiimk žodžius!
Lai jo dvasia seka jį sulig kiekvienu jo žingsniu.
Atsiimk savo žodžius!
- Neišverstas titras -
Atidaryk šiuos vartus. Paskubėk. Greičiau.
- Atidaryk vartus. Nagi.
Išleiskit mane.
- Kuris? - Padėkit! Kaliniai bando pabėgti!
Ugnis! Pasinaudok ugnimi!
Nagi, paskubėk.
Padėkit! Kaliniai bando pabėgti!
Kaliniai bando pabėgt!
Nagi!
Nagi.
Kaliniai bando pabėgti! Padėkit!
Padėk! Greičiau!
Atsiprašau - negaliu.
- Negaliu , atsiprašau. - Pasilik!
Neišeik.
Tu neprivalai būti savanaudis viend dėl to, kad tave tokį sukūrė knygoje!
Tu daugiau nei veikėjas! Pats tai sakei!
Pasilik ir padėk mums!
Padėkit!
Kaliniai bando pabėgti! Padėkit!
Patikrinkit visus užkampius.
Išleiskit!
Nepalik! Sugrįžk!
Dieve.
Tai tikriausia pats kvailiausias dalykas, kurį tu padarei , Eleonora.
Ten yra gauja galvažudžių.
Manai, kad tu tiesiog įeisi ir įsakysi jiems, ką daryti?
Labai tikėtina, kad jie išklausys.
Kvaila knygų žiurkė su kopūstu vietoje galvos.
- Ačiū. - Tu gyvas.
Dėkui.
Gerai. Gerai jau. Užteks.
Ar radai juos? Resa, Mege, kaip jie laikosi?
- Jiems viskas gerai. - Tada gerai.
Kol kas.
- Ožiaragis turi knygos kopiją. - Ką?
Jis ją saugojo paslaptyje.
Tai buvo jo planas, išskaityti Šešėlį iš knygos.
Aš negaliu jo išskaityti. Tai mus pražudytų.
Tu jam daugiau nebereikalingas.
Jis rado kaiką kitą.
Megę.
Megę?
Ar turi rašytojo gyslelę?
Gal aš galiu padėti.
Taip, būtų šaunu. Tu nori būti rašytoja, ar ne?
- Tu sakei, kad taip lyg tai yra blogai. - Ne, ne. Tai tik sukelia vienišumo jausmą.
Pasaulis, kurį sukūrei ....
...tikriausiai yra draugiškesnis ir gyvas negu tas, kuriame gyveni.
Ir tu, vietoje šio, norėtum būti ten.
Tu protinga meraitė, Mege.
Aš negalėjau tikėtis būti uždarytam su protingesne margaite su tavim...
...laukia mano egzekucija.
Aš dar neturiu to, ko man reikia...
...bet pabaiga jau ne už kalnų.
Nagi, pamatink mus.
Velnias, jie ankstoki. Kodėl jie taip anksti? Tai dižiausias nepatogumas.
Įdėk kur nors čia. Žodžiai turi būti idealūs, kitu atveju, tai nesuveiks.
Jie turi būti parašyti rašytojo ranka. Tai turi skambėti kaip Rašalo širdis.
Štai jis.
Štai kas?
Kaikas , kas jai primins mane po mano mirties.
- Neišverstas titras -
Man nesvarbios tavo keverzonės, seni.
Na, šarka, tu esi mano keverzonių dalis...
...todėl būčiau atsargesnis su savo kalba.
- Kur jūs ją vedate? - Deramai ją aprengti.
Nesijaundink tu taip pat būsi pakviestas.
Mes be tavęs nevalgytume. Tiesą pasakius, tu esi pagrindinis patiekalas.
Šešėlis pasirūpins tavimi, o vėliau ateis eilė ir undinei...
...todėl būkite tikras, kas nors ateis jūsų paiimti.
Tu norėjai būti viena. Taigi štai - dabar ir esi.
Vieniša laukinėje gamtoje.
Vabzdžiiai gelia ir...
Dieve.
Ar tu išvis turi planą? Ne, jokio plano.
Tik išsinuomojau motociklą, suradau žemėlapį.
Na, išsiaiškinsim, kai ten nuvyksim.
- Tai toks bus planas. - Gerai.
Tu panaudosi savo ungies galią ir sukelsi sąmyšį.
Aš galiu sukelti gaisrą pilyje.
Aš taip pat galiu padėti.
Nestok skersai kelio.
Kai Ožiaragio vyrai bandys nuslopinti ugnį...
... aš įslinksiu į vidun ir išgelbėsiu Megę ir Resą. - Bet mūsų mažai.
- Ir jie ginkluoti... - Ginklai.
Štai kodėl mes slepiames kaip Juodieji Švarkai. Eime.
Na, eime gi.
Tai iš tikrųjų gražus kaimelis.
Bet aš noriu kažko didesnio.
Išsiplėskime.
Išplėsti savo karalystės ribas.
Štai kodėl man reikia Šešėlio.
Ir aš daugiau nepakesiu nei vieno pabėgusio kalinio.
Jei nebaigsi tirtėti, aš tave priseigsiu tave.
Atvirai, ar tu tikiesi, kad aš iš knygos iššauksiu visą armiją?
- Ar turi geresnių pasiūlymų? - Ne.
Taip ir maniau, kad ne.
- Neišverstas titras -
Judinkis.
Nagi, judinkis.
Taip.
Nagi! Nagi!
Eik.
Priekin.
Tik pabandyk iškrėsti kokią šunybę ir tu niekados daugiau nepamatysi savo motinos.
Prašau.
Atėjo laikas vėl susijungti su mūsų senu draugu!
Surišk juos.
Labas vakaras.
Ar tu nori pabėgti iš čia?
Tada tu man turėsi padėti.
Rašalo širdis! Rašalo širdis!
Skaityk!
Skaityk žodžius!
Rašalo širdis!
Sakyk žodžius!
Tau tai labai sekasi.
Tai dar nereiškia, kad mes draugai.
Skaityk! Skaityk!
Rašalo širdis!
Skaityk!
Aš turiu tai. Čia.
" Ožiaragis vedė nuožmių vyrų armiją,...
...kurie sėjo baimę visiems, kas tik pastodavo jiems kelią.
- Kai tik jie praidavo... - Resa.
..žmonės uždarydavo savo duris ir slėpėsi kartu su savo vaikais.
Bet iš visų nedorėlių, stoviniuojančių Neįžengiamame Miške...
..pats baisiausias ir bjauriausias buvo žinomas kaip Šešėlis."
Šešėlis.
" Sukurtas iš Ožiaragio aukų pelenų...
...Šešėlis buvo nemirtingas ir nesužeidžiamas...
..ir negailestingas kaip jo šeimininkas.
Jo pirštai ir netgi jo kvėpavimas buvo mirtinas...
...uosdamas savo kelią kaip skalikas užuodžia pėdsakus."
"Jis pasirodo, kai Ožiaragis pakviečia...
...iškildamas iš žemės. Beveidis ir ugningas padaras.
-Ne. Nebeskaityk. - Norėdamas sunaikinti dar vieną auką."
- Neišverstas titras -
Nebeskaityk, Mege.
Mege, daugiau nebeskaityk!
Kaip gražu.
Koks malonumas.
Mama!
Šešėlis!
- Šešėlis! - Toto! Geras šunelis.
- Mama!
Koks malonumas.
" Vieną žvaigždėtą naktį, Šešėlis išgirdo kitą balsą.
Mergaitės balsą ir ,kai ji pavadino jį vardu, jis atsiminė."
Pa imk tą knygą!
" Jis atsiminė visus tuos , iš kurių pelenų jis buvo sukurtas.
Visą sakusmą ir visus vargus.
Šešėlis viską atsiminė ir nusprendė atkeršyti.
Atkeršyti tiems, kas buvo žiauri visų jo nelaimių priežastis.
- Sustabdykit ją. - "Šešėlis nuslinko pas savo šeimininką...
...ir palietė jį savo pelenųrankomis."
Taip neturi būti! Sustabdykit ją!
Tai ne knyga. Tai ne tikrieji jos žodžiai.
Sustabdykit ją. Kas nors sustabdykit ją!
- Sustabdykit ją! Mege, saugokis!
Mo!
- Atiduok tai! Atiduok!
Koks netikėtas įvykių posūkis.
Sidabraliežuvi, tu kaip tik atvykai vakarienei.
- Neišverstas titras -
Ne!
Tik ne mano pilis!
Pulkit!
- Šalin! Šalin man iš kelio!
Resa.
Ne! Šalin!
Kas per...! Ne!
Jūs manote, kad šitie netikėliai gali būti rimti mano priešai?
Nagi! Suryk ją!
- Tik per mano lavoną! - Mo , saugokis!
Skaityk toliau!
Ką? Skaityk toliau!
Aš negaliu. Tai , ką skaičiau, dingo.
Tuomet rašyk.
Nagi, Mege!
Tau pavyks!
Šešėlis nusisuko nuo nekaltųjų.
Nagi, Mege!
" Šešėlis nusisuko nuo nekaltųjų.
Ir grįžo pas šeimininką, kuris visus tuos metus juo manipuliavo.
Šešėlis jį palietė savo pelenų rankomis.
Kai jis padarė tai, Ožiaragis pradėjo pleškėti ir nykti kaip senas knygos puslapis...
..vis plonėdamas kaip popieriaus lapas.
Aš tau neleisiu to padaryti!
Tėti!
" Ožiaragio siela prisipildė baimės...
..kai tik jis pamatė, kad pabaigą jau arti.
Taip pat ir tų, kuriuos Šešėlis nužvelgė,...
...kurie padarė žiaurių nusikaltimų Ožiaragio vardu.
Ir tada jiepranyko kaip pelenai vėjyje.
Palaukit! Padėkit!
Ne!
" Kol baisus pabaisa pats nesubyrėjo ir nieko daugiau nebeliko."
Tai Megė. Ji skaitė.
Jie iškeliavo į savo knygas. O aš galiu tai praleisti!
Aš nenoriu grįžti į savo smirdinčią knygą.
" Tie. kurie buvo iškviesti prieš savo valią, kuriuos mergaitė galėjo matyti...
..buvo laisvi, ir buvo išsiųsti atgal iš kur jie atėjo."
Mo. Mo!
Toto?
Mege!
Prašau, išlaisvink mane.
" Ir senajam kūrėjui pagaliau išsipildė noras...
...pranykti į tą pasaulį, apie kurį jis svajojo.
Ir galiausiai, kai viskas atrodė bevek išsipildę...
...jaunos mergaitės svajonė pagaliau išsipildė.
Kol mama, kurią ji žinojo, kad pamatys, ir tėvas , kurį ji brangino...
Mege.
...atbėgo apkabinti jų vientelę..."
Mieloji, aš taip tavęs ilgėjaus.
Kas atsitiko?
Aš pavėlavau.
Aš pavėlavau. Visi išėjo.
Aš per vėlai atvykau, kad galėčiau grįžti namo.
Dabar jis man niekada nebepaskaitys.
Jis sakė ,kad pabandys, kai tik jis atgaus savo žmoną.
Ne, jis nebadys. Jis niekada nerizikuotų vėl prarasti savo žmoną.
Ir aš jo nepriversčiau.
Nustok, Eleonora. Tai taip kvaila verkti, kai sulauki laimingų pabaigų.
Eikš čia.
Dulkiapirštis.
Dulkiapirštis?
Eime. Jau laikas eiti.
- Bėgam. Nagi. Mege. - Mege, greičiau. Nagi.
Knyga dingo.
- Mums jos nereikia. - Puiku. Aš dabar dar ilgai spanuosiu košmarus.
- Neišverstas titras -
Nagi. Nagi.
Ar tau viskas gerai?
Ar tu ruošiesi eit be manęs?
Ne.
- Geriau eik su jais... - Na, jei tu eini...
..tau tikriausiai praverstų šita.
Tu pavogei ją?
Aš išmokau iš geriausio mokytojo. Aš maniau, kad galėsim surasti kąnors kitą.
Kitą
O kaipgi mergaitė?
Tau ji patinka? Tada eini su manim. Tu juk gali jos daugiau nebepamatyti.
Aš pavogiau fotografiją iš Sidabraliežuvio kišenės.
Na, aš būsiu patenkintas, jei...
tu būsi naudingas.
Priešaky mūsų dar laukia ilgas kelias.
Dulkiapiršti.
Dulkiapiršti!
Aš pažadėjau.
Dabar tavo eilė.
Puiku.
Ar tu tikrai to nori? Tu juk žinai kokia bus pabaiga.
Lyg aš tai pasakiau rašytojui. Jis manęs nekontroliuoja.
Aš pats esu savo likimo kalvis.
Sėkmės.
Tik nesuprask klaidingai, bet nesugrįžk. Gerai?
Pradėk.
" Praėjo daugelis metų...
...nuo tada , kai Dulkiapirštis paskutinį kartą matė banguojančią pievą ir seną vėjo malūną.
Bet tai buvo daug gražiau, negu jis įsivaizdavo.
Drugeliai skraidė virš žolės..."
Jis grįžo atgal.
Ten kur jis ir norėjo būti.
O kaipgi tu?
Aš negaliu juo sekti.
Nes aš turiu Gvid, o šios istorijos pabaiga bus kitokia.
Jis tikrai nemirs.
Tu gali pasilikti su mumis.
Tai buvo mamos mintis.
Atleiskit. Ar aš to jau nesakiau?
Tik nesitikėk, kad aš tave grąžinsiu atgal.
- Ar gali mane išmokyti skaityti? - Žinoma.
Gal.
Aš galiu tave išmokyti Drakono kvėpavimo.
Roksana!
Roksana.
[Išvertė: stasius . Specialiai - leech.lt ]